-Tämä ei ole hyvä juttu. -Mitä haluatte minusta?
-Missä tyttö on? -Mikä tyttö? Mistä te puhutte?
-Pitävätkö puheet sinusta paikkansa? -Puheita riittää. Erittele tarkemmin.
-Että olet hullu? -Ai se. Joo, on se totta.
Hetkinen nyt. Mistä tässä on kyse? Tämän täytyy olla väärinkäsitys...
Riittää jo!
Tarkoitus oli vain tarkkailla. Epäiltyyn ei saa kajota!
-Emmehän me kajonneetkaan. -Hän kajosi meihin.
Törmäilee jatkuvasti nyrkkeihimme.
-Tsvika soittaa. -Älä vastaa.
Micki, tee tästä loppu.
Ikävä myöntää, mutta olen noiden pönttöjen kannalla.
-Tsvika raivostuu. -Ei, jos löydämme tytön.
Ja tuo paskiainen on nähnyt meidät. Johtaako hän meidät tytön luo?
Viimeisen kerran. Missä tyttö on?
-En minä tiedä. -Ehkä hän tosiaan ei tiedä.
Kyllä hän tietää.
-Hei, Tsvika. -Miksei kukaan vastaa?
-On ollut kiire. -Jahtaatteko häntä yhä?
-Tavallaan. -Miten niin tavallaan?
Hän törmäsi meihin pyörällään, joten kuulustelemme häntä.
Kuulustelette? Normaaliin tapaan vai perinpohjaisesti?
-Perinpohjaisesti. -Oletteko seonneet?
Ainoa todisteemme on jonkun tytön näköhavainto.
-Sano se noille tomppeleille. -Kuuntele, Rami.
Sinä olet porukan viisain, joten lopeta touhu.
Siisti hänet, saata hänet kotiin...
-...ja anna hyvänyönsuukko. -Selvä.
-Oikealle ja sitten vasemmalle. -Oikealle.
-Ei hänen osoitteensa ole täällä. -Mistä tiedätte osoitteeni?
Vanhempieni talo on täällä.
Rami, hän on syyllinen. Saan tunnustuksen tunnissa.
-Puolessa tunnissa. -Vartissa, johon kuuluu tupakkatauko.
Kuulehan.
On sattunut valitettava virhe. Olemme hyvin pahoillamme.
-Puhu omasta puolestasi. -Älä välitä hänestä.
Pahoittelemme tapahtunutta ja toivomme, että se pysyy salassa.
-En kerro kenellekään. -Ei tietenkään, koska on syyllinen.
Minulla on vain kaksi viisikymppistä.
-Paljonko sinulla on? -Että mitä?
Kuulit kyllä. Te kaksi annatte myös rahanne.
-Ei käy. Älkää antako. -Tsvika käski.
-Antaisit saman tien aseen käteen. -Rauhoitu.
Ei sinulta pyydetty mitään. Tässä korvaus polkupyörästäsi.
-Ei se ole tarpeen. -Siinä kuulit.
On se. Ota rahat.
-Arik, miten menee? -Tule sisään, Micki.
Opettaako isä sinulle poliisin hommia?
Lapset tutustuvat tänään työpaikkoihin.
Sinulla on kova poika.
-Mennäänkö asiaan? -Jos tämä koskee epäiltyä...
-...minulla ei ollut vaihtoehtoja. -Hiljaa, isä puhuu.
-Suloista. -Arik, kuuntele puheeni tarkkaan.
-Tämä on "keltaisen kortin puhe". -Kuten jalkapallossa?
Täsmälleen.
Tämä ei ole sopivaa.
-Oliko sinun tekosi sopiva? -Niin, oliko?
-Älä häiritse isän työntekoa. -Anteeksi, isä.
Micki, sinä mokasit. Siksi epäilty vapautettiin, eikä tunnustusta saatu.
-Hän teki sen. -Sinä uhmasit käskyäni...
Peitä korvasi.
Se pikkutyttö saattaa menettää päänsä sinun tekojesi takia.
Jos niin käy, saat takuuvarmasti...
-...menolipun liikennepoliisiin. -Joudut liikenteeseen!
Tuliko selväksi?
-Minulla on tapaaminen. -Tiedän, mutta tuli tärkeä puhelu.
Anna tulla sitten.
Poliisiasema, miten voin auttaa?
-Etsitte kuulemma pikkutyttöä. -Anteeksi?
Minä voin kertoa, mistä löydätte hänet.
Micki. Sinun on syytä tulla tänne.
Pervo sai itsevarmuutta ja järjesti kunnon näytöksen.
Tsvika tuli.
Komentaja tuli tänne asti? Se ei lupaa hyvää.
Micki, sinä saat lähteä.
Ilmoittaudu huomenna liikennepoliisiin.
-Et voi ottaa juttua minulta. -Se on nyt Ramin juttu.
Ramin? Hän ei löytäisi raatoa ruumishuoneeltakaan. Ei pahalla.
Etkö sinä kuullut? Juttu on nyt Ramin. Häivy.
Tuota tässä vähiten kaivattiin. Tytön isä.
-Älkää päästäkö tänne. -Miksi hän tuli murhapaikalle?
Hän on päällikön armeijakaveri. Luulee voivansa tehdä, mitä tahtoo.
-Onko kaikki hyvin, stara? -Ei mahdu.
Shauli sanoo, että kokosi on XL. Ei huolta, saat julkkisalennuksen.
-Mitä tarkoitat? -Katso itse.
4 000 katselukertaa kahdessa päivässä.
-Selvä supertähti siis. -Mitä...?
-Tietävätkö muut tästä? -Pian tietävät.
-Voitko auttaa minua? -Shauli pystyy mihin vain.
-Yhdellä ehdolla. -Mitä vain Shauli tahtoo.
Kunhan pyydät kauniisti.
-Ilman puhelinluetteloa. -Heko heko.
Shauli pitää huolen, että video katoaa tänään.
Saisinko lapun, Dana?
Dana? Lappu tänne.
Olen jo varoittanut teitä lunttilapuista.
Älkää lukeko sitä. Se ei liity kokeeseen mitenkään.
Ahaa. Kyseessä on siis rakkaudentunnustus.
Ymmärrän kyllä, mutta sovitaanko, ettei kirjoitella kokeiden aikana?
Jatkakaa kokeen tekoa.
LAPSENTAPPAJA
PEDOFIILIPASKIAINEN RAISKAAJA
-Voinko tulla? -Tietysti, Meir. Tule sisään.
Kiitos.
-Miten voin olla avuksi? -Näytät kalpealta. Voitko hyvin?
Kyllä vain. Yritän tarkistaa kokeita ennen seuraavaa tuntia.
-Miltä arvosanat näyttävät? -Erinomaisilta.
Nautin aina raamattuopinnoista. Saanko vilkaista?
-En ole käynyt läpi kaikkia... -Sopiiko?
Onko tämä ainoa vai onko näitä muitakin?
-Vanhempien lisäksi siis oppilaatkin. -Vanhempien?
Tiedätkö, montako puhelua se Youtube-klippi on minulle poikinut?
Olen pahoillani, Dror.
Oppilaiden vanhemmat hiillostavat minua.
Tee, mitä sinun täytyy.
Tiedä, että minun mielipiteeni sinusta ei ole muuttunut miksikään.
Tiedän kyllä. Minä ymmärrän.
Tämä on vain väliaikaista. Kaikki varmasti järjestyy pian.
-Haloo. -Isä?
Hei, Shani-muru. Onko uusi puhelin toiminut?
-Se on maailman paras lahja. -Hienoa. Muista kaksi asiaa.
Pidä se aina mukana ja soita, jos jotain sattuu.
-Shani, onko se isäsi? -Shani?
-Minä olen puhelimessa! -Shani?
Todella vastuullista vanhemmuutta.
-Ei 10-vuotias tarvitse puhelinta. -Se on hätätapausten varalta.
-Minä päätän, mitä hän tarvitsee. -Minulla ei ole aikaa tähän.
Siitä olemme samaa mieltä. Muista hakea hänet keskiviikkona.
Selvä.
Kappas vain.
Vasta tuli kotiin ja taas lähtee.
Kuka muka vielä auttaa mummoja kadun yli?
Eti, onhan sinulla minulle jotain?
-Juuri se, mitä kaipasitkin. -Koska saan nähdä sen?
-Vaikka heti. -Kerro osoite.
-Lähetän tekstiviestin. -Olet enkeli.
Mutta paikka on hirveä läävä. Ja kaukana.
Läävät ovat minun makuuni.
No? Enkö osunutkin oikeaan?
Toden totta.
Onko tuo sinun?
Hupaisaa.
Minusta tämä on kaatopaikka. Miksi kukaan asuisi täällä?
-Eti... -Anteeksi. Olet oikeassa.
Välittäjä ei saisi arvostella asiakkaansa makua.
Sisäpuolelta talo on kyllä kuin palatsi. Mennäänkö?
Sanoit kaipaavasi rauhaa kirjoittamiseen. Täällä sitä on.
Hiljaista kuin hautuumaalla.
-Entä kellari? -Kellariko?
Etkö halua ensin nähdä makuuhuonetta?
-Eti. -Kellariin sitten.
Iso kellari, aivan kuten toivoit.
-Testataanko sitä? -Mitä tarkoitat testauksella?
Minä menen ylös, ja sinä huudat täällä.
-Huudan? -Niin. Mahdollisimman lujaa.
En ymmärrä.
Haluan varmistaa, ettei poikani rumpujen soitto häiritse työtäni.
Nyt tajuan.
-Ehdin jo pelästyä. -Menen siis ylös.
-Laske kymmenestä ja ala huutaa. -Selvä.
Kymmenen. Yhdeksän.
Kahdeksan.
Viisi. Neljä.
Yksi. Kaikkea sitä palkkionsa eteen tekeekin.
-Voit jo lopettaa. -Säikäytit minut.
-Pahoittelen. -Mitä sanot?
-Taidan ottaa sen. -Hienoa! Hintakin on hyvä.
Ympärillä on arabikyliä, joten se on todella halpa.
Eiköhän lähdetä.
-Mitä sinä täällä teet? -Asutko yhä vanhempiesi luona?
He ovat kuolleet.
Minä kun luulin, että tapat vain lapsia.
Et saa olla täällä.
Onko se totta, mitä pikkukoirista sanotaan?
-Haukkuvat kovemmin kuin purevat. -Tämä puree mielellään.
Tämä ei ole ohi.
-Hei, minä tässä. -Niin, nimesi näkyi näytöllä.
Tosiaan. Hassua.
-Mitä haluat, Dror? -Haluan nähdä teidät.
-Mutta minä en halua nähdä sinua. -En ole tehnyt mitään, Anat.
En jaksa nyt setviä tätä.
Anna minun edes tavata Tali. Tänään on hänen syntymäpäivänsä.
-On vielä liian aikaista. -Ostin hänelle sen pyörän.
Kiinnitä se aitaan. Hän näkee sen aamulla.
-Silloin ei ole enää synttäripäivä. -Minun pitää lopettaa.
-Sisään. -Missäs pentu on?
-Joutuiko hänkin liikennepoliisiin? -Sinuna en vitsailisi. Istu alas.
Mitä tällä kertaa?
Aiheutit pahan sotkun tällä "kotivideollasi".
-Kusipää. -Kuka?
-Mulkvisti, jonka piti poistaa tuo. -Video leviää ja mustaa maineemme.
Pahasti. Poliisin maine oli jo valmiiksi kehno, ja nyt tämä.
-Yläkerran pojat painostavat minua. -Selväksi tuli.
Tämä on vain väliaikaista. Kunnes koko sotku unohtuu.
Pian tulee toinen kohuvideo.
Nykymeno on sellaista. Kaikki kestää vain hetken.
-Toivottavasti ei tule haastetta. -Ei tule. Olen siitä varma.
-Älä kuseta, Micki. -Kohta video päätyy uutisiin.
Ainoa keino estää paskamyrsky-
-on todistaa sen paskiaisen syyllisyys. Ymmärrätkö?
Miksi kysyt minulta?
Et ole enää poliisi, vaan siviili. Siviili voi tehdä, mitä tahtoo.
Kunhan ei jää kiinni.
Mennään.
Tule tänne.
-Ala kaivaa. -Tämä on paha virhe.
Kaiva.
Käskinkö lopettaa kaivamisen?
-Aiotko nyt ampua minut? -Kuuntele tarkkaan.
Tunnustaisit nyt mitä tahansa, joten pitäydytään faktoissa.
Ruumiit minulla jo on. Sinä saat näyttää minulle päät.
-Mitkä päät? -Kysyn viimeisen kerran.
-Minne piilotit ne? -Ei minulla ole aavistustakaan!
Olet hullu! Lopeta!
Lopetan heti, kun kerrot, missä ne ovat.
Ei!
Etkö aio auttaa minua tuon kanssa?
-Oletko hänen osastoltaan? -Vielä mitä.
Olen sisäisestä tutkinnasta.
Toivon, että teet tästä sotkusta lopun.
Niin minäkin. Voit nousta autoon.
Kiitos vielä kerran.
Ennen kuin irrotan siteet, minun on vaadittava-
-ettet yritä mitään etkä huuda.
Ei siksi, että minulla on ase, eikä kukaan edes kuulisi sinua-
-vaan koska olemme aikuisia. He eivät huuda.
He keskustelevat. Nyökkää, jos ymmärrät.
Oletko aivan seko...?
Luulin meidän päässeen yhteisymmärrykseen.
-Tiedätkö, kuka minä olen? -Tiedän.
Sinä olet tainnut unohtaa, kuka minä olen.
Olemme tavanneet kerran, hylätyllä aukiolla.
-En muista kasvoja hyvin. -Minä autan.
Seisoit tyttäreni ruumiin vierellä.
Voisi jopa sanoa, että toimitit hänet sinne.
Älä pelkää, et kiinnosta minua. Satuit vain osumaan tielleni.
-Nähdäkseni olet minulle velkaa. -Velkaako?
-Kaaosteorian mukaan. -Minkä?
Eikö poliisiopistossa viisastu yhtään?
Riittää, että perhonen värisyttää siipiään...
Värisyttää?
Selitän asian niin, että jopa israelilaisetsivä ymmärtää.
Jos et olisi hakannut kusipäätä-
-hän ei olisi päässyt vapaaksi tappamaan tytärtäni.
-Tiedän. Siksi sieppasin kusipään. -Näin sen.
-Sotket aina asiat. -Mielestäni edistyn hyvin.
Et saisi häntä puhumaan.
-Hullut eivät pelkää aseita. -Mitä sitten?
Hullut pelkäävät toisia hulluja.
Meillä on kolme vaihtoehtoa.
Yksi: päästän sinut menemään-
-mutta tiedät liikaa ja saatat estää aikeeni.
Vaihtoehto kaksi:
Teen sinusta selvää heti ja lavastan sinut syylliseksi-
-siihen, mitä alakerrassa lojuvalle smurffille kohta tapahtuu.
Mutta olet poliisi. En tahdo särkeä äitini sydäntä.
Kolmas vaihtoehto on nähdäkseni paras meidän molempien kannalta.
-Teen sinusta rikoskumppanini. -Aiotko tappaa hänet?
Haluan tietää, mihin hän hautasi tyttäreni pään.
Jos hän sattuu samalla kuolemaan verenhukkaan tai hapenpuutteeseen-
-en vuodata kyyneleitä.
No, mitä sanot?
Olen mukana siihen asti, kunnes hän puhuu.
Kelpaa minulle.
Pitäisikö ensin laatia strategia?
-Strategia? -Hyvä kyttä, paha kyttä.
-Hyviä kyttiä ei nyt kaivata. -Selvä. Siis paha ja paha.
-Mitä minun pitää tehdä? -Seuraa esimerkkiäni.
Oletko kunnossa? Joko aloitetaan?
Kyllä? Ei?
Selvä. Aloitetaan sitten.
-Puhelinluettelo toimisi paremmin. -Emme ole vielä siinä vaiheessa.
Ajattelin ensin lukea tuolle menninkäiselle sadun.
Anteeksi, että keskeytin.
Satu on Israelin poliisin kirjoittama ja perustuu tositapahtumiin.
Kuten monen muunkin sadun, myös tämän alussa esiintyy susi.
Sinä olet se susi.
Meidän sutemme ei poikkea muista, paitsi ehkä pituutensa osalta.
Ja aivan kuten muutkin sudet, se yllättää mielellään pikkutyttöjä.
Mutta tämä julma paskiainen ei tyydy vain nielemään heitä.
Kuten kuvista näkyy, tällä sudella oli metodi.
Se sieppasi tytöt ja ahtoi heidät täyteen karkkia ja kakkua.
Mutta kuinka ollakaan-
-kakuissa oli rauhoittavia aineita, ja tytöt vajosivat syvään uneen.
Kun tytöt nukkuivat-
-susi työnsi peniksensä heidän jokaiseen ruumiinaukkoonsa.
Ennen kuin jatkan, haluan kysyä: Mikä sinua vaivaa?
Etkö pärjännyt pikkutytölle ilman että nukutit hänet ensin?
Oletko sinä hullu?
Olette molemmat hulluja. Minä en tehnyt sitä.
En tehnyt sitä! Käske hänen lopettaa...
Tahdon tietää, miten satu päättyy.
-Missä olinkaan? -Hän nukutti tytöt.
-Totta. Bravo. -Kiitti.
Häväistyään tytöt läpikotaisin susi odotti heidän heräävän.
Sitten alkoi todellinen painajainen.
Mielipuoli tarttui pikku enkelien käsiin-
-ja mursi heidän sormensa yksitellen.
Pikku ressukat pyörtyivät tuskasta.
-Mitä sadisti sitten teki? -Odotti, että he heräisivät.
-Tunnetko tarinan? Haluatko jatkaa? -En toki, pärjäät oikein hyvin.
Kiitos.
Tyttöjen herättyä susi riisui heiltä hellästi kengät ja sukat-
-ja repi kynnet irti heidän pikku varpaistaan.
Mitäköhän varpaankynsille tapahtui?
Menninkäisellä on niitä varmaan oikea kokoelma.
Tykkäätkö kerätä matkamuistoja?
Säilytätkö kynsiä purkissa jääkaapissasi?
-Tulemme siihen myöhemmin. -Anteeksi.
-Innostuin liikaa. -Satu on jo melkein lopussa.
Kun tytöt olivat toipuneet varpaidensa ruhjomisesta-
-siis todella toipuneet...
...susi sahasi heidän päänsä irti ruosteisella sahalla.
Toisinaan suden oli pakko vaihtaa-
-vähemmän ruosteiseen saadakseen homman hoidettua.
Kaksi tytöistä oli täysin valveilla suden sahatessa heidän päitään.
Sairaimman yllätyksen susi jätti tyttöjen vanhemmille-
-kätkemällä tyttöjen kauniit päät.
Yksi niistä tytöistä oli minun tyttäreni.
Nähdäkseni sinulla on kaksi vaihtoehtoa.
Kuolet kuten kaltaisesi sontaläjän kuuluu-
-tai sitten kuolet vasta tarjottuasi hyvityksen teoistasi.
Voin vain kuvitella, mitä joudut käymään läpi-
-ja mitä tällainen tekee isälle.
Yritätkö holhota minua?
-Yrittääkö hän holhota? -Vähän se siltä vaikutti.
Kuuntele tarkkaan, nysä.
Aion tehdä sinulle kaiken sen, mitä teit niille tyttöparoille.
Sormi sormelta ja kynsi kynneltä-
-kunnes pääsi tömähtää lattiaan.
Olen kuitenkin valmis antamaan sinulle nopean kuoleman.
Siksi minulla on tämä Glock mukanani.
Yhdellä ehdolla.
Kerrot minulle, minne hautasit tyttäreni pään.
En tiedä, minne tyttäresi pää on haudattu.
En tehnyt sitä. Kaikki kuvailemasi asiat...
Minä en tehnyt niitä.
-Sinun on pakko uskoa. -Minun ei ole pakko tehdä mitään.
Ensin sormet. Haluatko sinä aloittaa?
Mitä nyt?
-Etkö ahda häntä ensin täyteen? -Mitä?
Sanoit toimivasi kuten hän.
-Yritätkö viivyttää? -En toki.
-Eikö järjestyksen pitäisi olla sama? -Sanoinko niin?
Haluatko siis myös häväistä hänen ruumiinaukkonsa?
Sitähän minäkin.
Modifioidaan tarinaa jonkin verran.
-Mitä? -Muutetaan sitä.
Niin tämä käy helpommin.
Haluatko murtaa ensimmäisen sormen vai aloitanko minä?
Heitetään lanttia.
-Minulle kruuna, sinulle klaava. -Selvä.
Raivostuttavaa, kun käy näin.
-Löytyi. -Hyvä. Miten kävi?
Kruuna. Minä aloitan.
Etkö aio käyttää työkaluja?
-Pärjään ilmankin. -Vai niin.
Nautit siis ihokontaktista.
Jos sinulla on kerrottavaa, nyt on aika toimia.
Lasken kolmeen. Yksi.
Kaksi.
-Kaksi ja puoli. -Meneekö vielä kauankin?
Haenko makuupussin?
Jos et kestä katsoa häntä silmiin, seiso hänen takanaan.
Bravo. Minun vuoroni.
Helvetti, äiti soittaa. Pakko vastata, tai hän panikoi.
Jatka sinä, mutta jätä jotain minullekin.
En ole ahne.
Odota hetki, äiti. Täällä ei ole kenttää.
-Äiti... -Koska ajattelit kertoa minulle?
-Kertoa mitä? -Että aioit muuttaa!
Etin äiti sanoi, että Eti hankki sinulle talon.
Tzipiella ja minulla on mennyt huonosti.
Nykyään erotaan pikkujuttujen takia.
-Ei tämä ole pikkujuttu! -Teidän pitäisi tukea toisianne.
Avioliitto on koko elämän mittainen.
Jos sinulla on tunnustettavaa, puhu nyt.
Tee tästä hulluudesta loppu. Sinun on uskottava minua.
Voi näyttää siltä, että nautin tästä, ja ehkä tavallaan nautinkin-
-mutta lopettaisin mieluusti sormiesi murtamisen.
Ole siis ystävällinen ja ala vihdoin puhua.
Puhua mistä? En tosiaan tehnyt sitä.
-Toisen sormen jälkeen helpottaa. -Odota!
Mitä järkeä tässä on?
Jos ihmistä kiduttaa tarpeeksi, hän tunnustaa mitä tahansa.
Entä jos en tehnyt sitä?
Jos oletkin tekemässä hirvittävän virheen?
Haluatko menettää työsi?
-Menetin jo, kiitos sinun. -Odota. Kuuntele hetki.
Jos jatkat tätä, takaisin ei ole paluuta.
Minulla itsellänikin on tytär.
Miksi tekisin jotain sellaista?
Olethan sinäkin isä?
Jos olet, niin tiedät kyllä, mitä tarkoitan.
En tiedä yhtään, mitä tarkoitat.
Tarkoitan, että kaikki muuttuu, kun miehestä tulee isä.
Kun ensimmäisen kerran näkee oman lapsensa hymyn...
Silloin sitä vannoo, ettei anna kenenkään vahingoittaa lasta.
Minä pyydän.
Haluan vain päästä kotiin tyttäreni luokse.
Äiti, minun pitää nyt mennä.
Tulen isän kanssa käymään uudessa kodissasi.
Nyt ei ole hyvä aika. Olen vähän kipeänä.
-Kuka sinusta pitää huolta? -Olen 45. En tarvitse hoitajaa.
Yoram, poikasi on sairaana! Lähdemme heti sinne.
-Kerro osoite. -Ei käy.
Kysyn Etin äidiltä.
Vieressä on arabikylä, täällä on iltaisin vaarallista.
-Kerro nyt se osoite. -En.
Nyt särjit äitisi sydämen. Olen sinulle vihainen. Hyvästi.
Mihin jäimmekään?
-Et ole edistynyt juurikaan. -Odotin adrenaliinitason laskua...
-...jotta hän tuntisi kivun. -Olisit ruvennut lääkäriksi.
Minusta tässä on tuhlattu arvokasta aikaa. Mutta ei se mitään.
Tiedän, miten sen voi korvata.
Mitä sinä teet?
-Eikö tämä ole jo liikaa? -Että mitä?
Ahaa, te kaksi keskustelitte, kun olin yläkerrassa.
Hän taisi saada sinut epäröimään. Hän on ovela.
Olet ovela.
Aiotko nyt tappaa minutkin?
Olisi tyhmää tappaa poliisi, joka sieppasi-
-kidutti ja teloitti pääepäillyn.
-Minä en ole tyhmä. -Hyvä on.
Tämä ei ole hauskaa. Laske ase.
Lepää hetki.
No niin. Olen valmis kuulemaan, mitä voit minulle kertoa.
Vaikutat vihaiselta. Oletko vihainen?
Ole kiltti ja lopeta tämä.
-Minullakin on tytär. -Entä sitten?
Pitäisikö minun tuntea myötätuntoa? Armoa?
Niinkö huiputit uinuvaa pollaria? Puhumalla tyttärestäsi?
Olen isä. Miksi tekisin sellaista pikkutytölle?
Ei aavistustakaan. Ehkä voit valaista asiaa.
Miksi isä tekisi sellaista jonkun toisen tyttärelle?
-Eilen oli tyttäreni syntymäpäivä. -Se oli varmasti mukavaa.
Teillä oli varmasti ilmapalloja ja kynttilöitä...
Oliko kakkukin?
Siihen kakkuun tuskin lisäsit salaista ainesosaasi.
Vai tykkäätkö kosketella omaakin tytärtäsi?
-Sulje suusi. -Ehkä sinulla on säännöt.
Kosket vain muiden tyttäriin.
En ole koskenut tyttäreesi.
Voit jatkaa.
Selvä.
Kakku. Palaan pian.
Jäähdy siinä hetki.
Hienoa, nyt herätit tuon.
Jos oletetaan, että pääset irti, mitä teet seuraavaksi?
-Irrota ne! -Ei onnistu.
Rauha olkoon kanssanne.
Ja teidän kanssanne.
-Käärisittekö minullekin? -Ottakaa tämä.
Minä käärin toisen.
-Kiitos paljon. -Siinäkö kaikki?
Halusin vain henkoset. Vaimo ei siedä polttamista.
Vai että vaimo.
-Näkemiin sitten. -Näkemiin.
Tietyn iän jälkeen yksi kynttilä kakussa riittää.
Haluatko puhaltaa?
Hyvä on, minä puhallan. Toivo jotain.
Toivoitko? Älä paljasta.
Johan nyt. Koko ajan häiritään.
Perhana.
-Mitä sinä täällä? -Kysy äidiltäsi.
Hän halusi toimittaa sinulle keittoa.
-Voinko tulla sisään? -Toki.
Voiko tämän lämmittää?
-Saanko puhua suoraan? -Aina.
-Ätisi pelkää sinun sekoavan. -Hän murehtii turhia.
-Hän taitaa olla oikeassa. -Isä!
Lähdet kodistasi ja muutat läävään arabien keskelle, anteeksi vain.
-Onko se sinusta normaalia? -Halusin vain jonnekin muualle.
Yritätkö sinä tappaa äitisi?
-En tietenkään. -Teet sen silti.
Enkä tee!
Vuodatko sinä verta?
-Mitä? -Verta, verta. Katso paitaasi.
Olin vain kellarissa maalaamassa.
-Vaikka olet kipeänä? -Niin.
Miksi punaiseksi?
-Se on tyttöjen väri. -Isä.
Hyvä on. En ymmärrä sukupolveasi muutenkaan.
Keitto on varmaan jo kuumaa. Eiköhän syödä.
Mikään ei voita äidin keittoa. Vai mitä, Gidi-kulta?
Mikä tuo ääni oli? Onko täällä arabien lisäksi rottiakin?
-Ei se mitään ollut. -Vai ei? Perhanan iso rotta.
Hyvä on, käyn tarkistamassa.
-Tulenko mukaan? -Ei tarvitse.
Enköhän selviydy yksinkin.
-Älä viisastele. -Syö keittosi, isä.
Isäni tuli käymään. Teinä pysyttelisin hiljaa.
Nyökätkää, jos ymmärrätte.
Ymmärrätkö?
Entä ymmärrätkö sinä?
Mitä on tekeillä, Gidi?
Säikäytit minut, isä.
-Mitä täällä tapahtuu? -Ei mitään. Mene ylös.
En mene ennen kuin kerrot, mistä tässä on kyse.
Siinä taisivat olla kaikki.
Olet aivan sekaisin.
Mene yläkertaan. Selitän pian kaiken.
-En ymmärrä sinua. -En odotakaan sitä.
-Heität elämäsi hukkaan. -Minkä elämän?
-Mika on kuollut. -Tiedän.
Mutta äitisi elää yhä. Tämä tappaisi hänet.
-Ehdit vielä muuttaa mielesi. -Aion viedä tämän loppuun.
-Gidi... -Tiedätkö, miksi Tzipie jätti minut?
En sekaannu siihen. Jotkut asiat ovat pariskunnan omia.
Minun piti hakea Mika sinä päivänä, kun hänet vietiin.
Mutta minä unohdin. Tiedätkö miksi?
Koska olin sihteerini kanssa.
-Gidi-kulta... -Kun nautiskelin suihinotosta...
...Tzipie soitti. Koulusta oli kerrottu, etten hakenut Michaelaa.
Ymmärrätkö nyt, isä?
-Jätin Mikan suoraan hänen käsiinsä. -Älä sano noin.
Yhdenkään isän ei pitäisi haudata lastaan.
Mutta jos minua rangaistaan synneistäni, joita on riittämiin-
-niin aion viedä sen paskiaisen mukanani.
Mutta ensin hänen pitää kertoa, missä tyttäreni pää on.
Sinun pojantyttäresi. Olen sen Tzipielle velkaa.
Yhdenkään äidin ei pitäisi joutua hautaamaan päätöntä tytärtä.
-Eikö sinua voi puhua ympäri? -Ei.
Ei tällä kertaa.
Kuuletko sinä?
Kun hän kysyy tytön päästä, vastaa hänelle.
-Mutta en minä tiedä. -Aivan sama.
Se mies on hullu. Sano jokin paikka, jotta saamme lisää aikaa.
Onko selvä?
Mutta älä kerro heti. Kärsi ensin hiukan.
-Kärsi hiukan? -Vähän vain, jottei hän ala epäillä.
Sitten kerrot. Onko selvä? Onko?
Mikä on homman nimi?
-Mitä? -Haluan auttaa.
-Miten niin auttaa? -Mies ei kaiketi tunnusta.
Älä viitsi. Mene kotiin äidin luokse.
-En lähde ennen kuin mies puhuu. -Sitten joudut jäämään yöksi.
Se kusipää ei hevillä taivu.
Oletko jo tehnyt tulikokeen?
Tulikokeen?
Eikö armeijassa nykyään opeteta mitään?
Jos armeijassa jotain opin-
-niin sen, että eläimet, ihminen myös, pelkäävät eniten tulta.
Vai tulta?
Tarvitsen puhalluslampun.
Sinä siis olet se sontaläjä, joka tappoi pojantyttäreni.
Millainen hirviö tekisi sellaista?
-Mitä nyt? -Kärsivällisyyttä.
Pian kaikki selviää.
Gidi, pitääkö minun odottaa pitkäänkin?
Anteeksi, kesti hetken löytää se.
-Mitä sinä teet? -Sulatan lihaa valmiiksi.
Hyvä idea, mutta väärä liha.
Se on poliisi. Pedofiili on tuo toinen.
Kuinka saatoin erehtyä niin?
Ei minulle ennen käynyt ikinä näin. Se johtuu iästä.
-Ikä vie mielen mennessään. -Ei mielessäsi ole vikaa, isä.
Ymmärrettävä sekaannus.
-Sanot vain. -Ihan oikeasti.
Tuo näyttää pedofiililta paljon enemmän kuin tuo toinen.
-Tuo näyttää aivan viattomalta. -Mutta satuttaa viattomia tyttöjä.
Mitä sinä teet?
Et kuulemma suostu puhumaan pojalleni.
Sanoin hänelle, etten ole tehnyt mitään. Sanon sen sinullekin.
Voisitko puhua pojallesi? Rauhoitella häntä.
Siitä annan sanani. Mutta vastaa ensin yhteen kysymykseen.
Katso minua. Jos tietäisin jotain...
-...enkö olisi jo kertonut? -Kenties.
Mutta varmuuden vuoksi-
-kysyn vielä yhden kerran.
Gidi-kulta, anna puhalluslamppu.
Aiotko kertoa, minne hautasit pojantyttäreni pään?
En todellakaan tiedä.
-Tunnetko hajun, Gidi-kulta? -Grillauksen tuoksu.
Et arvaakaan, miten olen kaivannut tuota hajua.
Gidin äiti teki minusta kasvissyöjän korkean kolesterolini takia.
Voisin jatkaa tätä vaikka koko yön.
Sinähän rakastit pienenä hotdogeja.
-Pidätkö niistä yhä? -Kukapa ei pitäisi?
Ei, ei! Minä puhun!
Minähän sanoin. Kun pallit ovat uhattuina, suu alkaa käydä.
Puhu.
Tyttö... on haudattu hylättyyn kasvihuoneeseen-
-500 metriä koulun takana.
Siellä, minne uusi siipi rakennetaan. Eteläkulmassa.
Suoraan tuulettimen alapuolella.
Näetkö?
Hätä keinot keksii.
Tänään olen ansainnut sinut.
Gidi-kulta, älä sitten kerro äidillesi.
-Tämä jää salaisuudeksemme. -Sinulla näköjään yllätyksiä piisaa.
Sinun pitää vahtia näitä kahta, kunnes tulen takaisin.
Voit luottaa minuun.
Vaimo.
-Hei vaan, kuningatar! -Haloo? Kuuluuko?
Tiedätkö, mitä kello on?
-Tiedän kyllä. -Ilmoittaisit viipymisestäsi.
-Oli kiirusta pojan kanssa. -Miten hän voi? Söittekö keittoa?
-Söimme. Hyvää oli. -Et kai sinä taas tupakoi?
-En tietenkään. -Otitko lääkkeesi?
-Unohtui. -Niinpä tietysti.
Ota se nyt. Syö kiinteää ruokaa ennen sitä.
-Siis ennen! -Asia selvä, Malka.
Muuten kärsit ilmavaivoista koko yön.
Menen nukkumaan. Älä metelöi, kun tulet.
Hyvää yötä. Hiivin sisään hiljaa kuin hiiri.
Niin varmaan.
Kiinteää ruokaa... Mistä minä sellaista löydän?
Tämähän on kuin opiskelijakämppä.
Kappas. Täytekakkua.
Ei hassumpaa. Ei ollenkaan.
Toivottavasti ette pahastu, vaikka en tarjoa teille.
Tarvitsen kiinteää ruokaa ennen pilleriä.
Poliisia ei kannata panna rautoihin.
-Irrota minut. -Sinä vain hidastaisit minua.
Minähän hankin meille lisäaikaa. Irrota minut.
Haen apua. Palaan pian.
Se hullu ei löydä etsimäänsä ja palaa tappamaan minut!
Sinun täytyy auttaa minua.
Miksi lopetit?
-Minun on saatava tietää. -Tietää mitä?
-Katso minua silmiin. -Et ole tosissasi.
-Hän voi palata koska vain. -Teitkö sinä sen?
En tehnyt mitään. Irrota minut!
Jos et irrota minua nyt, teet pahan virheen.
Kadut sitä loppuikäsi.
Iltaa. Miksi juutalaiset kuvittelevat kaikkien tahtovan tappaa heidät?
En toki. Tiedäthän sinä, miten asiat ovat.
Valitettavasti tiedän.
Ei sinulla sattuisi olemaan kännykkää?
-Miksei? Koska olemme primitiivisiä? -Ei. Miten niin?
-Eikö asia ole niin? -Me primitiivisiä olemme.
Te olette aivan oikealla asialla.
-Saanko soittaa? -Toki.
Kiitos. Oikein iPhone näemmä.
-S4. -Hieno. Olet oikea hengenpelastaja.
-Poliisi. -Kuka siellä? Rona?
-Efrat. -Micki tässä. Anna Tsvikalle.
-Hän etsii sinua kuumeisesti. -Siksi soitinkin. Anna hänelle.
-Olen etsinyt sinua. -Kuuntele.
Kuuntele itse. Vaimosi on täällä ja suunniltaan.
-Mitä? -Onko se Micki? Anna puhelin.
-Micki, missä hän on? -Kuka?
Tyttäresi! Hän ei vastaa kännykkäänsä.
-Eikö? -Ei balettitunnin jälkeen.
Luulin sellaisen menneen jo ohi. Kuunteletko sinä?
Onko kaikki hyvin?
Isä?
Isä? Isä?
Älä pelkää. Toimin nopeasti.
Onhan tämä ruosteessa, mutta ajaa kyllä asiansa.
Ei, ei, ei...
Riittää jo, poika.
-Seis. -Mitä olet tehnyt?
Senkin mielipuoli!
-Tuosta tuskin on apua. -Ei hän saa kuolla. Auta nyt!
Gidi, sinun on syytä häipyä ennen poliisien tuloa.
Kuunteletteko te?
Tyttäreni. Minne veit hänet?
Sinunko tyttäresi?
Kerro, missä hän on. Mitä teit hänelle?
Mitä tehdään?
Hakekaa paperia. Paperia ja kynä.
Gidi, hae ne.
-Haloo? -Tsvika?
-Niin? -Täällä on valmista.
-Löytyikö mitään? -Ei.
-Riittää sitten. -Olen jo lähdössä.